Co mám dělat dál, Orgo?
Miko.
Tuhle prácičku zvládneš jenom ty.
Ano.
- Jsem tu, starouši. - Čekal jsem na tebe.
Mikazuki.
Rozumím.
Co s tím budeš dělat?
Maruba si to nechával, aby to mohl rozprodat.
Kokpit k ničemu není, takže jsme ho celý rozebrali.
Vyplním ho tímhle.
Funguje stejně jako Mobile Workery?
Jo, použijeme systém, který už tam je.
Radši si přečti tohle.
Jasně.
Potřebujeme rozhraní Alaya-Vijnana.
Většina Mobile Suitů z dob Kalamity bude...
Alaya-Vijnana?
Ty se ale mohou spojit jen s dětmi.
Využívají speciální nanomachy a jsou nebezpečné.
Tyto nanomachy
tvoří pseudo-mozkový lalok, který ovládá prostorové povědomí.
Díky tomu se spojí s externím zařízením
a vytvoří systém, ve kterém mozek zpracovává data z Mobile Suitu.
- Jasně. - Dobře.
Bez toho
nedokáže negramotné děcko takovou věc ovládat.
Ale...
Ale Mikazuki,
vazba na Mobile Suit není stejná jako spojení s Mobile Workerem.
Mozkové nervy mohou...
Chápu. Stejně je moc nepoužívám.
Kluku...
Proč?
Jak můžeš říct,
že ti nezáleží na životě?
Ale záleží.
Na mém i na životě ostatních.
Já...
To je dobré.
Jaké to je?
Je to dobré.
Já to nastartuju.
- Jak se to čte? - Co?
Typ Gundamu...
Baro? Co?
Hej, Mikazuki.
Starouši, jsi připravený? Už to dlouho nevydržíme.
S Mikazukim se něco děje.
To snad ne.
Barbatos.
To slovo předtím... je jeho jméno.
Jsi v pořádku, Mikazuki?
Jo, pospěšme si.
Jak chceš. Prý může vyrazit.
- Yamagi, zvedni to. - Jasně.
Yamagi, pošli ho ven ze trojky.
Ten východ je zablokovaný.
Je nejblíž k bojišti.
Zahaj sítnicovou projekci.
Dobře.
Může to vyhrát?
Kdo ví?
Musíme se ale nějak bránit.
Jdeme, Barbatosi!
To není možné!
On to vážně dokázal!
Tu věc pilotuje...
Mikazuki?
To nemůže být pravda... Kapitán Orlis je...
Neřekli nám, že tu budou Mobile Suity.
Orlisi...
Poručíku Cranku.
Eine, kryj mě.
Ano, pane.
Už jdou!
Orgo, ať se všichni stáhnou!
Jasně.
Mně neutečete!
- Kudy to jde? - Tady ho zastavím.
Počkej, tam ne...
To jsou naši ustupující Mobile Workeři?
Bude se mi špatně střílet.
Ty zbabělej hajzle! Jak se opovažuješ útočit na Mobile Workery!
Ty máš co říkat.
Eine, počkej na mě.
To zvládnu. Dostanu ho i bez děla.
On zahodil zbraň?
On...
Nestačilo to?
Nevím, kde jsi to sebral.
Ale myslíš, že s tímhle historickým Suitem
porazíš Graze z Gjallarhornu?
Mně se zdá, že už jsem ho porazil.
Ten hlas...
Nejsi náhodou ještě kluk?
To si piš.
Stejně jako ti, které jsi zabil.
A ostatní...
Dochází mi síla.
Ostatní teď zabijí tebe...
Poručíku Cranku!
Zatraceně.
Ne!
Skvělá reakční rychlost.
Došlo mi palivo?
Starouši?
To je zlé, Yamagi.
Zapomněl jsem doplnit palivo v tryskách.
Co mám dělat?
Jak to myslíš?
Soustředil jsem se jenom na to, abych ho nastartoval.
Jak dlouho ještě pojede?
- Zblízka pořád můžu mířit. - Za tebou!
Jsi v pořádku, Eine?
- Ano, ale... - Stáhneme se.
Co?
Má defektní trysky.
Zbývající Mobile Workeři jsou v bezpečí.
Máme šanci.
Ještě ne.
Ale...
Ústup!
Ještě ne.
Nebe vypadá děsivě.
Hej.
- Stůj! - Ty vražedkyně!
Cože? Vy jste selhali?
Kapitán Orlis Stenja zemřel.
Ztratili jsme tři vojáky a oblek Graze.
Museli jsme pryč.
Nehrajte si se mnou.
Jak je to možné?
Vůdkyně Marťanského hnutí za nezávislost, Kudelia Aina Bernsteinová,
měla při našem útoku hrdinsky zemřít v akci.
Po ztrátě hrdinky by se Mars propadl do ještě většího chaosu
a namířil svou nenávist vůči Zemi.
Takhle to mělo skončit.
Nobliss nás přestane sponzorovat
A pokud jsme navíc ztratili Mobile Suit...
Kdy dorazí speciální major Fareed?
Za dva dny.
Poslyšte. Do té doby musíte Kudelii chytit za každou cenu.
A zničit důkazy o bitvě. Včetně nepřátel.
- To je... - Co?
Nepřátelé byly děti.
Děti?
Vy jste si vylámali zuby na nějakých spratcích?
Děti...
Proti dětským vojákům bojovat nemůžu.
Nevěřím, že bojují z vlastní vůle.
Nebuďte útlocitný. Komu na tom záleží, že jsou děti?
Do jednoho je eliminujte. To je rozkaz.
Další neúspěchy nepřicházejí v úvahu.
- Dobře. - Tenhle je naživu.
Tamhle!
Opatrně, můžou být zasypaní.
- Sakra. - Bolí to?
Ani ne... To je Danji?
Bezpochyby.
Zůstalo jen sluchátko Alaya-Vijnana.
Sakra. Řekl jsi mi,
že chceš umřít s holkou s velkým hrudníkem.
Jenže to by byla měkká smrt.
Ne tvrdá, jako v kokpitu.
No tak, Danji. Odpověz mi.
Zdá se, že přeživší z Prvního sboru se vrátili.
K čertu, kam ti spratci šli?
Rychle je sem přiveďte.
Ano, pane.
Co teď budeme dělat?
Jde po nás Gjallarhorn a Maruba je pryč.
Já nevím. Pobereme, co můžeme, a taky utečeme.
Tohle si ještě promyslím.
- Já chci svého bráchu! - Přivezla jsem zásoby.
Kde jsou všichni?
Sušenko! Křupko!
Brácho!
Proboha, proč jste sem jezdily?
Potvrzeno, pane.
Promiň.
Bála jsem se o tebe.
Musíš nás pochválit, že jsme se tak snažily.
Máš pravdu.
- Mě taky. - Tak jo.
Promiň, Atro. Mám tu trochu blázinec.
Nevadí. Kde je Mikazuki?
Jsi vzhůru?
Počkej.
Nemohl jsem přerušit spojení, když jsi byl v bezvědomí.
Kolik mrtvých?
Čtyřicet dva z Třetí grupy a 68 z Prvního sboru.
Ty...
Ty a ta věc...
jste odvedli dobrou práci.
Co? Atro?
Aha. Přivezla jsi zboží.
Jo. Hele, Mikazuki.
Co?
Jsi v pořádku?
Ano. Díky, Atro.
Spěchám, takže se uvidíme později.
Dobře.
Jsem pitomá.
Samozřejmě, že není v pořádku.
Po Kalamitní válce
byl Mars rozdělen a ovládaly ho čtyři ekonomické bloky.
V důsledku toho se na Marsu rozšířila chudoba.
Většina obětí byly děti.
I teď mnoho dětí umírá.
Jsou to jen nevinné děti.
Ale jsou to...
Jsou...
Kvůli mně...
Slečno.
Fumitan, kde jsi byla? Měla jsem strach.
Nebojte se. Je to jen škrábnutí.
Ale omlouvám se.
V případě nouze jsem měla rozkaz kontaktovat pana Normana.
Co otec říkal?
Dělal si starosti.
Chce, abyste se okamžitě vrátila.
To ještě nemůžu.
Cesta na Zemi měla být přísně tajná.
Není však pochyb o tom, že cílem útoku Gjallarhornu jsem byla já.
A můj otec, který s mými činy obvykle nesouhlasí,
mě tentokrát podporoval.
Nechci na to myslet...
Slečno.
Rozumím.
Ale nemůžu se k otci vrátit, dokud si to nepotvrdím.
Rozumím. Nicméně...
Nemá smysl tu zůstávat.
Je to...
Ty tu ještě jsi?
Mikazuki. No...
Díky, žes mě předtím chránil.
Nemusíš mi děkovat.
Ale spousta lidí kvůli mně...
Už toho nech.
Myslíš, že všichni umřeli kvůli jedinému člověku?
Nedělej z mých přátel pitomce.
Má pravdu.
Já nic nevěděla.
Byla jsem jen nevědomá mladá dáma.
Ale právě proto jsem se chtěla dozvědět víc.
Jenže...
Ty jeho oči...
Jako by viděl přímo do mě.
Jak by se mi vysmíval.
To vypadá jako zadek.
Přestaňte. Je to jídlo.
Nehrajte si s ním.
Promiňte.
Kdo to je?
Tvoje kamarádka, Atro?
Co? Ne...
Pardon.
Omlouvám se.
Jsem Kudelia Aina Bernsteinová.
- Kudelia? - Slyšela jsem vás a...
Vy jste byla ve zprávách?
Je slavná?
Já chci podpis.
Já taky.
Ty pitomče.
Udělal jsi z nás hlupáky! Využil jsi nás...
Když První sbor útočil v kleštích,
prý vás nešťastnou náhodou napadli.
Co je nám do toho?
Poslouchej, jak blábolíš.
Co se tak tváříš?
Chceš taky ránu?
Já to zvládnu.
Jsem v pohodě.
Fakt? V tom případě...
Nuda! Spočítejte škody a přineste mi zprávu.
Dělejte.
Orgo.
Ty svině. To jim neodpustím.
Ne. Neodpustíme jim.
Možná toho využijeme.
My? CGS?
Eugene, už dřív jsi říkal, že bychom to tu měli převzít.
Já vím, ale v téhle situaci?
Ztratili jsme v Třetí grupě spoustu lidí.
Maruba byl hajzl, ale První sbor je ještě horší.
Naše životy jsou pro ně dobré jenom jako návnada.
S jejich inteligencí půjde byznys od desíti k pěti.
Pak začnou brát víc nebezpečných úkolů.
A my umřeme.
I kdybychom odešli, jinou práci nenajdeme.
Takže nemáme na výběr.
Co uděláš, Akihiro?
Jsme lidské trosky.
Jsme tu bez ohledu na to, co chceme.
Poslechnu toho, kdo velí. Klidně i je.
Nebo vás.
Pokud je to tak, pojďme vymyslet strategii.
A co Mikazuki?
Na toho jsem zapomněl.
Jak jsi mohl?
Pokud nebude Mika souhlasit...
Tak mě to mrzí, ale zrušíme to.
- Co? - Orgo?
Ale to se nestane.
Pokud to budu myslet vážně, Mika na to kývne.
Skoro určitě.
Nevezmete si posily?
Ne, půjdu sám.
Ani nápad! Měli jsme tři stroje a stejně to nestačilo.
Podcenil jsem je. Podruhé stejnou chybu neudělám.
Vezměte alespoň mě.
Zraněný mě budeš akorát zdržovat.
Ale...
Bojovat s dětmi...
Poručíku Cranku.
Nech mě jít samotného.
Nechci tě jako vojáka zostudit.
Poručíku Cranku.
Nechci bojovat.
Ale nemám jinou možnost.
Eine.
- Miko. - Co?
Nějak ti to sluší.
Asi jo.
Nechceš se rozloučit s kamarády, co umřeli?
Ne. To je dobrý.
Řekl jsi to už dávno.
„Mrtvé uvidíš, až budeš mrtvý.
Tak zůstaň naživu,
a dělej, co můžeš.“
Možná jsem něco takového řekl.
Hej, Miko.
Chci, abys něco udělal.
Něco, co můžeš udělat jenom ty.
Souhlasíš, než to uslyšíš?
Vyslechnu tě.
Ale pokud ses už rozhodl, tak to udělám.
Poslouchej se.
Nic. Děkuju.
Děkuji, že jste sem vážili cestu.
Speciální majorové Fareede a Bauduine.
Dlouho jsme se neviděli.
Je to tu stísněné, ale připravil jsem malé uvítání.
Odpočiňte si, cesta musela být únavná.
Děkujeme za vaši pohostinnost.
Kdybyste cokoliv potřebovali, neváhejte si říct.
Připravíme potřebná data...
Povedeme inspekci podle sebe.
Cením si vaší laskavosti.
Máte pravdu. Dělejte, co potřebujete.
Provedu vás.
Je vše připraveno?
Ano, pane.
Je tu dost rušno.
Podle toho poznáš, že se snaží něco utajit.
Zatraceně. Tihle mladí.
Cranku, udělej svou práci pořádně.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Sušenko, slečna Kudelia je tak krásná,
ale taky trochu nešikovná.
Neříkej to, Křupko. Ona se snaží.
- Musíme ji toho spoustu naučit. - To musíme.
A pochválíme ji, když bude hodná.
Jo.
V příštím díle Gundam: Sirotci s železnou krví
Epizoda 3 Velkolepý konec
DÍVEJTE SE I PŘÍŠTĚ